Vremuri tulburi. Regatul de Mijloc e ros de sărăcie după Războiul de 100 de ani.
În acest timp, mercenarii prosperă în teatrele de luptă.
Printre ei, cei din Frăția Șoimului, "secerătorii câmpului de bătălie".
Eu sunt șeful pe-aici, Griffith. Pe tine cum te cheamă?
Guts.
- Cine sunteți voi? - Suntem Tovărășia Șoimului.
Voi avea propriul meu regat.
Guts, eu îți voi spune cum să trăiești și când să mori.
Cine poate opri marșul diavolilor negri ai lui Tudor...
Oprește-te! Să nu-ndrăznești... Să-l atingi!
Cunoaște că atunci când ambițiile acestuia fărâme se vor face,
moartea va pogorî peste tine, o moarte căreia nu-i vei putea scăpa!
Un behelit.
Mi-a spus: "Cel ce îl deține e sortit a stăpâni lumea,"
"dar în schimbul cărnii și sângelui său, firește".
O asasinare. O treabă murdară. Îmi vei îndeplini cererea?
Renunță la rahatul de-a politețea și poruncește-mi să trec la treabă.
Eu n-aș răbda să-mi trăiesc viața
doar pentru simplul motiv că m-am născut viu.
Un prieten nu ar trebui să trăiască din visul altuia.
Ar trebui să-și pună inima și sufletul în slujba acelui vis.
Chiar dacă asta ar însemna să mi se opună mie.
Pentru a numi pe cineva "prieten", ar trebui să-mi fie egal cu totului.
B E R S E R K
EPOCA DE AUR, ARCUL II: BĂTĂLIA PENTRU DOLDREY
Traducerea: Reef
Eu n-aș răbda să-mi trăiesc viața...
Doar pentru simplul motiv că m-am născut viu.
Tovărășia Șoimului e de-acum crucială.
Au reușit să respingă dușmanul doar ei singuri.
Griffith, ești cu adevărat incredibil.
Uciderea contelui Julius e o tragedie.
Într-adevăr, o pierdere grea pentru oștile noastre.
Sprijinul Tovărășiei Șoimului e mai mult decât important.
Nu-i vremea potrivită pentru asta...
Iat-o pe femeia-comandant a Șoimilor.
Nu pot înțelege de ce s-ar înveșmânta o femeie ca un cavaler.
Trebuie că ai câștigat titlul ăsta
prin iscusința ta la pat cu șeful tău, Griffith.
Netrebnicule!
Câmpul de luptă e un loc sfânt, în care femeile n-au ce căuta.
Eu, comandantul cavalerilor de elită "Balena Albastră",
Domn Adon, te voi face să plătești pentru asta!
- Șefa! Dnă comandant Casca! - Nu! Nu vă apropiați!
Dați-vă din calea mea, rataților!
Iată soarta ce-i așteaptă pe toți lașii.
Ia de-aici!
Ce se petrece? Te-ai rebegit de frică?
O muiere ce conduce o oaste, ce mai glumă!
Toată șleahta asta a Șoimului e doar o glumă!
Dar... de fapt, arăți tare bine.
Îți mai dau o singură șansă.
- Ce-ai zice să i te alături lui Tudor? - Ce?
Nu drept comandant, că n-ai ce-ți trebuiește pentru asta,
dar ai putea fi curva de bază a oștirii lui Tudor!
- Ești dezgustător! - Nu vrei, deci?
Prea-bine. Mori, atunci!
Guts!
Nu ești în apele tale...
Ticălosule...
Haide, du-te.
Am să-mi distrez eu puțin spada.
Ai făcut bine că m-ai ocolit pe câmpul de luptă, dar norocul tău aici se sfârșește!
Vei gusta din stilul de luptă transmis Boscovicilor vreme de 140 de ani!
Ia de-aici! "Bulboana ce sparge piatra"!
"Bulboana ce sparge piatra" ziceai?
Ce crezi că faci? Nu ești în apele tale...
Nu ești concentrată la luptă și ai putea...
Casca!
Revino-ți în fire! Cas...
Futu-i...
Dnă comandant! Căpitane! Guts!
- Guts! - Casca!
Asta-i ultima oară când mai înot în armură!
Arde toată, are febră mare...
Trebuie să găsesc repede adăpost.
Guts și Casca?
O căzătură de la înălțimea asta poate fi fatală.
Iar Guts mai era și rănit de o săgeată. Trebuie să trimitem o echipă de salvare!
Domn Griffith, sunt doar doi ostași căzuți la război.
Nu ne putem permite să trimitem după ei și mai mulți oameni!
Și apoi, nu-s oare comandantul și conducătorul forței rapide a Șoimilor?
- Ar trebui să iasă la liman fără ajutor. - Da... așa e.
Va trebui să-i scot hainele.
Să pleci la război când ai așa o febră...
Ce-o fi fost în capul ei?
E rănită! Dar unde?
Deci asta-i cauza...
Trebuie că e greu să fii femeie.
Întoarce-te!
Dacă ai ceva de apărat, ia sabia asta.
- Unde suntem? - Într-o văgăună de lângă râu.
Am avut norocul să cădem în apă.
În râu?
Stai cuminte, smintito!
Ai încă febră.
N-am prea avut de ales.
Înghețaseși, tremurai și hainele-ți erau ude.
Ce te holbezi așa la mine?
A, nu te gândi...
Ce naiba-i în capul tău?
Vrei să încetezi dracu...
Vrei să încetezi dracului cu nebunia asta? Smintito!
Ești atât de înfumurată că nici n-ai observat că ți-am salvat viața!
Era să mă înec eu cărându-te. De n-ai fi fată, te-aș zdrobi acuma!
"Fată"...?
Ești plină de draci, mai ales în perioade de-astea...
De-aia nu-s femeile pentru război făcute.
Ce-i?
Nu am ales eu să mă nasc femeie!
Ce rușine... Când mă gândesc că tocmai tu mi-ai salvat viața!
Aș fi vrut pe oricine altcineva.
Stai ușurel...
Da' tare mă mai urăște...
Mai ții minte?
Ce a spus Griffith acolo, pe deal?
Am știut că te vreau din clipa în care te-am văzut, Guts.
Griffith nu mai spusese niciodată așa ceva...
Nimănui.
Cum de-a reușit un meschin ca tine să-l facă să spună așa ceva?
Cum?
Voiam să-i fiu o armă de nădejde... Doar asta am vrut!
Înțeleg.
Deci ăsta-i visul tău...
- Ești sigur că-s aici? - Al dracu' de sigur!
- Trebuie că au murit... - N-aveau cum să supraviețuiască!
Domnul Adon ne va răsplăti dacă-i găsim!
Haideți să ne uităm în josul râului.
Trebuie să plecăm să ne găsim trupele.
Dar... al tău care-i?
Visul tău... Tu pentru ce lupți?
Ține-ți gura-nchisă. Îți pierzi răsuflarea.
Aș vrea...
Am dat de voi până la urmă, ghidușilor!
Tare insistent, moșulică!
Iar el...
Gura! Vreau să mă bucur de morțile voastre lente!
Grație tehnicii de tortură Koboritz, transmisă de 200 de ani până la mine,
prin străvechiul măcel Boscovici îți voi smulge piele, carne și oase!
Iar oamenii mei se vor ocupa de muierușca asta!
Să fiu sincer, nu v-aș recomanda... Fiindcă zgârie tare rău!
Nu mă subestimați! Vă arăt eu!
Îi țin eu pe loc, tu fugi numai din pădure!
Pleacă! Ce mai pierzi vremea?
Da' drept cine mă iei? Doar n-am să te las înapoi!
Nu mă înțelege greșit!
Tu încă-ți revii și mi-ai fi o povară.
Arcași, țintiți fata...
Trageți!
Guts!
Ce dobitoc...
Apără femeia, ce mare simț al onoarei...
De ce... De ce?
Ai spus că vrei să-l aperi, să-i fii o armă de nădejde.
Trebuie să te întorci acolo unde ți-e locul, alături de Griffith.
Cât despre mine... Mă voi gândi la ce m-ai întrebat.
Ce vă codiți? Sunt numai doi! Înconjurați-i și zdrobiți-i!
Du-te! Nu mai pierde vremea! Pleacă!
Mă-ntorc cu întăriri, așa că... Să nu mori!
N-o lăsați să fugă! Doborâți-o!
De vă gândiți să vă luați după curul ei... Va trebui să treceți mai întâi de mine!
Nu muri...
Nu-și mai poate folosi mâna stângă... Deci nu-și mai rotește săbioiu' ăla!
În sfârșit începe să devină interesant.
Nu ești prea lesne de prins, domniță...
Tică...
Ușurel, acuma!
Nu-mi pot mișca brațul...
Doar nu ți-ai înghițit limba... Nu mi-ar plăcea să mori tocmai acum!
Trebuie să te întorci acolo unde ți-e locul...
Nu-mi voi înghiți eu limba, dar... Nici n-am să te las să mă călărești!
Cățea...!
Ai să plătești!
Ești bine, Casca?
Repede! Guts!
Ca să-mi permită să fug, s-a ridicat împotriva unui întreg batalion!
Mișcați-vă, trebuie să-l ajutăm!
Ce fac oare aici....
Îmi risc viața...
Într-un loc ca acesta...
Cu ce rost, oare...
Pentru un vis care-i al lui...
Un vis pe care și-l va îndeplini singur.
"Eu n-aș răbda să-mi trăiesc viața..."
"Doar pentru simplul motiv că m-am născut viu".
"Pentru a numi pe cineva «prieten», ar trebui să-mi fie egal cu totului".
Lașilor, voi sunteți ostași de-ai lui Tudor!
Nu-i vreme de stat la-ndoială...
Trebuie să mă gândesc doar unde tai. Cum să-i omor... Și nimic mai mult.
Rezistă, aproape am ajuns!
Pe aici!
Incredibil...
Pe toți, i-a...
Și erau cel puțin 100!
Guts? Ești aici?
Răspunde, Guts!
Guts!
- Dle căpitan! - Căpitane Guts!
Arată tare rău...
Guts! Mi-ai promis că nu mori!
Eu mi-am ținut cuvântul, ține-ți-l și tu!
- Guts! - Șșt...
Și nu mă mai scutura...
Că mă omori, până la urmă!
- Fantastic! Căpitanu-i o fiară! - Cum să moară ăsta?
Afurisitul!
Guts, Șoimul ce doboară 100 dintr-o lovitură!
"Căpitanul 100 dintr-o lovitură"!
Trageți!
De necrezut că nimeni n-a reușit să le străpungă apărarea.
Doldrey e cu adevărat de nepătruns.
Cavalerii Rinocerii Purpurii, Boscogn și cavaleria lui!
Fortăreața asta chiar își merită faima.
Cavalerii de elită ai lui Boscogn feresc zidurile atacând pe câmpul de luptă.
Cavalerii Rinocerii Purpurii zdrobesc totul în cale.
Tigrii Albi, elita oștirii noastre, au fost nimiciți.
Am suferit pierderi de trei ori mai mari ca dușmanul nostru.
Știm deja toate astea!
Doldrey era cândva fortăreața de nepătruns a Pământului de Mijloc.
Nu va cădea atât de lesne.
Se pare că urmează un război civil pentru succesiunea la tronul Tudorilor.
În ciuda tăriei lor, s-ar putea să nu-și poată folosi toate forțele.
- Nu mai pot lungi războiul ăsta. - Trebuie să profităm de ocazie!
Doldrey-ul e poarta Imperiului Tudorilor!
De-om câștiga războiul,
ne vom lua-napoi pământurile și vom pune capăt celor peste 100 de ani de război.
O ocazie de aur ce nu va ține prea mult.
Dar...
Precis Tudor pune la cale un contraatac.
Ziceți să încercăm o ofensivă cu toate forțele?
Eu mă opun.
Moralul armatei e erodat, se aude că oștenii dezertează...
Tigrii Albi care-au mai rămas în viață sunt praf.
Să nu uităm că suntem într-o campanie ofensivă.
Ne-am putea găsi prinși între două conflicte și să trebuiască să capitulăm.
De-o fi să mai continuăm războiul ăsta, va trebui să sporim dările civililor.
Iar asta ar putea duce la răscoale care...
Presupun că Tovărășia Șoimului n-are vreo idee mai bună?
- De s-ar da poruncă... - Bineînțeles că n-are.
Oricât de mare strateg războinic, sunt limite pe care nimeni nu le poate depăși.
De-ar da Măria Sa poruncă...
N-ar fi nevoie de întreaga oștire...
Doar Tovărășia Șoimului ar trebui să fie îndeajuns.
- Ce-ai spus? - Nu fi nesocotit!
Cum ar putea puținii tăi Șoimi să cucerească Doldrey-ul?
Chiar și cavalerii de elită Tigrii Albi au eșuat!
Și te-apuci tu să vorbești?
Asta înseamnă 5.000 de călăreți împotriva celor 30.000 ai lor!
Aiurează! Copilul ăsta și-a pierdut mințile!
Nimeni n-a reușit să cucerească Doldrey-ul în ultimii 100 de ani.
N-ai putea câștiga singur sub nicio formă!
Domn Griffith. Ești sigur că poți face asta?
Poruncesc Tovărășiei Șoimului să asedieze Doldrey-ul!
- Tovărășia Șoimului...? - Da, vin încoace 5.000 de oșteni.
5.000 la asediul Doldrey-ului? Și-au pierdut mințile?
- Dle general Boscogn! - Da!
Vreau să-i cruți lui Griffith viața...
- Poftim...? - Vreau să-l aduci viu la mine.
Dar... Dacă le-am captura conducătorul, Șoimii...
Ba chiar întreaga oștire a Pământului de Mijloc ar veni asupra noastră.
Dle general Boscogn!
- M-ai înțeles? - Da!
Acuma trebuie s-o meșterim cumva cu atacul.
Fortăreața are ziduri dublu-pietruite.
Pe care au cel puțin 20 de tunuri dintre cele mai noi,
ca să nu mai vorbim de ulei încins, săgeți și ploaia de bolovani.
Pe scurt: belea mare!
Ai uitat să pomenești de Rinocerii Purpurii!
Chiar putem să facem asta?
- Guts? - Da?
Nicio grijă. E ca orice altă cetate. Doar că mai mare.
Facem exact cum spune Griffith, ca întotdeauna, și e a noastră, da?
Ciudat. Cu râul în spate, n-au retragere. Au auzit măcar de arta războiului?
Oricare le-ar fi planul, n-au nicio șansă așa de depășiți numeric.
Și totuși îndrăznesc să ne atace fățiș!
Griffith...
Cât sunt de nerăbdător...
Domn Adon, întreg și nevătămat!
Păi cum!
Nimic de raportat.
Pregătiți-vă!
Primul grup, pregătiți-vă!
Scoateți săbiile!
Primul grup, la atac!
- Dușmanul se mișcă! - Griffith conduce cam 2.000 de oameni.
Deși are oaste mică, o mai și împarte în două?
Și se mai și expune în prima linie...
Interesant. Îi voi accepta provocarea.
Oșteni, la atac! Zdrobiți totul în calea voastră!
Urmați-l pe căpitan!
Ce? Asta nu i-a oprit?
Au trecut prin rândurile Rinocerilor! Dușmanul e mult prea rapid!
- Dle general, dușmanul tot se apropie... - Nu vă faceți griji.
Profită numai de avantajul cavaleriei lor ușoare.
Dar arcașii noștri îi vor mărunți ca pe hârtie.
Experiența mea le va veni de hac!
Parcă totul mergea prea bine...
Încearcă să ne rupă formația!
Boscogn, ce ai de gând? Vei sfârși prin a-l ucide pe Griffith!
Primul grup, retragerea! Reuniți-vă cu restul!
Haideți, băieți, urmați-l!
Cum? Se întorc!
Dușmanul se retrage!
La așa grabă, ar fi evident un contraatac.
Ăștia să fie așa-zișii "de neînvins" Șoimi?
- Ce-i nesupunerea asta, Boscogn? - Dle guvernator Gennon!
Dușmanul fuge, iar tu stai aici! N-ar trebui să te iei după el?
Dar...
Ascultați la mine, oșteni!
Vă poruncesc să mi-l aduceți în viață pe Griffith, conducătorul Șoimilor!
Vă făgăduiesc o mare răsplată, dar...
Aveți grijă să nu-i clătinați nici un fir de păr, ați înțeles?
Dle guvernator, asemenea vorbe ne vor zăpăci numai armiile.
Dle general Boscogn, dacă e peste puterile tale...
Eu, Gennon, voi prelua comanda!
Rinocerii tăi Purpurii, Balenele Albastre și Lupii Negri vor pleca după ei cu toții
și vor avea grijă să mi-l aducă viu și nevătămat.
Golește cetatea de toate forțele...
Deci, cum rămâne? Te vei nesupune și mai departe, dle general Boscogn?
- Dle general... - Nu-ți face griji.
Trebuie numai să scăpăm de Șoim mai întâi.
N-am să pun victoria în urma poftelor lui murdare.
Așa!
Urmați-mă! Mergem după ei!
Ei bine...
Pare serios de data asta!
Pregătiți, pe poziții!
Fără cale de-ntors! Ori inamicul, ori râul!
Să înfruntăm moartea împreună! Asta-i șansa noastră!
Iar cei ce vom mai trăi apoi vom sărbători o mare victorie!
Dușmanul e copleșit!
Mânați-i de-aici până să se dezmeticească!
Nu... Trebuie să ne menținem pozițiile!
N-aveți să mă împingeți în râu! Prefer să mor de sabie!
Ha-ha, Rickert a luat-o razna!
Tu cine ești?
Guts, comandantul primei linii a Șoimilor!
Nici vorbă să vezi ce se petrece prin colbul ăsta...
Nu contează, oricum câștigăm noi!
Ce-aș mai vrea să plec doar o clipă după o cupă cu vin...
Se aude că guvernatorul dă recompensă pentru prinderea șefului dușmanilor.
În vreme ce noi ne pierdem vremea pe aici...
Ce-i? Probleme?
Cum se poate...? Trupe dușmane!
Asta-i de rău. Domn Adon, au pătruns dușmani în cetate!
Repede!
Repede, închideți porțile! Nu iese nimeni din cetate!
Ucideți ostașii rămași și urmați planul! Fiecare clipă contează!
Uluitor, totul merge după cum a plănuit Griffith!
Asta am tot așteptat, femeie! De crezi că mai scapi, amarnic te înșeli!
De data asta ești a mea!
- Dnă comandant Casca! - Lăsați pe mine!
Avem niște socoteli de încheiat!
Ia de-aici!
Fantastic...
Cât de puternic...
Boscogn... de ce îți pierzi vremea?
Tot așa! Încep să slăbească!
Cum se poate una ca asta? Data trecută erai mult mai slabă!
De nu eram bolnavă, nu mi-ar fi pus probleme un vierme ca tine.
Șefa, tu chiar ești cea mai tare!
Încă mai sunt treburi neterminate, rezolvați-le odată!
Guts!
Blestematul de Boscogn...
Lovesc cu atâta avânt și putere că ți se cutremură brațele.
Acuși ți se frânge sabia!
Se pare că ți-a pierit cheful de vorbă.
Cum era? "Căpitanul forțelor de atac"?
Ți-arăt eu!
Am câștigat! Schema asta e trecută de generații în familia Boscovici!
- Ți-am făcut-o! - Șefa! Dnă comandant Casca!
- E-n regulă, nu vă băgați! - Hm, încă face pe viteaza...
Umilită în fața oamenilor tăi... Vei încerca oare o mișcare disperată?
O să mă desfăt cu pielea ta și-ți voi arăta cum satisface bărbatul o femeie.
Desfată-te cu asta!
- Asta-i Casca pe care-o știm! - I-a venit de hac!
Suntem în întârziere, mișcare!
Venim să te ajutăm!
- Lasă-l la noi! - Nu! Nu sunteți pe măsura lui!
Pieriți din calea mea!
E rândul tău, căpetenie a incursioniștilor!
- Generalul Boscogn a fost... nu se poate! - Cel mai mare războinic Tudor, învins...
Al dracu' ticălos... A făcut-o!
Bo... Boscogn...
Nu vă pierdeți cu firea! Avantajul e încă al nostru... Păstrați pozițiile!
Cum... Steagul ăla, e oare...? Nu... imposibil...
- Atunci, cetatea... - Nu... asta-i nebunie!
Tare mai sunteți proști...
Generalul vostru a căzut, fortăreața e a noastră... Nu-i destul de clar?
Sunteți terminați.
Să ne bucurăm! Strigați-ne victoria până la cer!
În sfârșit!
Ucideți pe cei care opun rezistență!
Lașilor! Cine v-a spus să vă retrageți? Veți fi executați pentru dezertare!
Reveniți în formație! Îmi nesocotiți poruncile?
Ho... trădătorilor! Întoarceți-vă! Întoarceți-vă aici!
A trecut mult timp, Domn Gennon.
Oh... Griffith! Am tânjit după clipa asta atât de mult...
Vino... Lasă-mă să-ți privesc fața catifelată...
Așa cum mă gândeam, frumusețea ta nu s-a șters câtuși de puțin.
Ce-i? De ce stai tăcut?
Deși acum suntem inamici, nu pot uita noaptea noastră împreună.
Am tot încercat să retrăiesc momentul de atunci...
O, Griffi...
Griffith.
Ce înseamnă privirea asta?
Nu-mi spune că... Mă urăști?
Nu am nicio ură față de Excelența Ta. Aș spune chiar din contră.
Profitând de oameni păcătoși așa ca tine am reușit să port de grijă Șoimilor.
Fără să le risc viețile în bătălii inutile.
Te-ai putea lăuda chiar că ești mântuitorul lor.
Griffith... Ce tot...
Iar pentru cei care și-au dat viețile pentru visul meu,
tot ce am putut face a fost să înving și în numele lor!
Iar pentru a obține asta, am fost gata să fac orice.
Tu ai fost numai o piatră în drumul spre visul meu.
O biată pietricică.
Pui de cățea...
Domn Griffith!
Trăiască Șoimii, apărătorii Pământului de Mijloc!
Mii de mulțumiri, pentru tot ce ați făcut!
Domn Griffith! Domn Griffith!
Impresionant! N-aș fi crezut că pot încăpea aici atâția oameni!
Hopa sus!
O, ce îndrăzneț ești, Domn Corkus!
- Așa, așa... - Vreau și eu!
Domnișoară Casca!
Trupele de asalt și căpitanul Guts! Cel mai tare dintre Șoimi!
E minunat... Fă-le un semn, căpitane...
Tu ești eroul campaniei, până la urmă!
Căpitane?
Ce se întâmplă? Pari atât de distant...
Ceva pare a-ți ocupa toate gândurile în ultima vreme.
Dar e firesc. Adică, cine-ar fi putut prezice asta în urmă cu trei ani?
Adevărat...
Voi avea propriul meu regat.
Dar acest om...
Mulțumesc.
E nemaipomenit! Noi toți, aici!
- Oștenii de elită ai Tovărășiei Șoimului! - Apărătorii Pământului de Mijloc!
Acum suntem faimoși, trebuie să dam atenție înfățișării noastre!
Bun-venit, Domn Griffith!
- Eram așa de îngrijorată pentru tine... - Eu m-am rugat pentru tine în fiecare zi!
Mă vei invita la dans?
Spune-ne despre bătăliile tale ca șef al Șoimilor!
Teme precum brutalitățile războiului nu ar fi prea interesante pentru doamne.
- Ba bine că nu! - Sună atât de palpitant!
- E făcut pentru asta... - Ne-ar putea lăsa câte ceva și nouă!
- Tu ești unul dintre căpitanii Șoimilor? - Poftim?
Tare am mai vrea să auzim despre luptele voastre eroice!
- Pari atât de puternic... - Păi... desigur!
Te rugăm, povestește-ne!
O singură noapte nu ar ajunge pentru toate. Mai aveți vreme și altcândva?
- Din belșug, firește! - Tu ești comandantul incursioniștilor?
Am auzit că ai măcelărit un întreg batalion de unul singur.
- Chiar așa? - El l-a doborât și pe Boscogn!
Și cine-i mai puternic? Tu sau Domnul Griffith?
- Mușchii lui sunt atât de mari... - Ah... și atât de tari...!
Cu adevărat fascinant.
Cât ești de drăguț! Și tu ești unul dintre Șoimi?
Aha... Da... Într-adevăr!
Și atunci m-am trezit în fața grozavului general Boscogn,
- ...dar Cavalerii Rinocerului Purpuriu.... - Am nevoie de aer...
Salvează-mă, Guts!
Pe bune... Ce glumă!
- Nu, eu sunt... - Nu te-a invitat încă nimeni?
Eu mai mult par că...
A, o femeie excepțională ca tine trebuie că i-a impresionat pe toți.
Așadar, îmi acorzi un dans? Sau mai bine, fii partenera mea pentru...
- Păi... - Te rog, îți dedic ție cântecul acesta.
Mă lași...
Mai târziu, atunci?
De ce sunt nobilii atât de plictisitori...
Auzi, fă-mi un serviciu!
Nobilii ăia de colo nu-mi mai dau pace, stai te rog cu mine!
- Cas... - Haide!
M-aș distra mai bine rotindu-mi sabia pe câmpul de bătălie.
Și eu la fel...
Nu știu nimic despre lumea asta, n-am avut niciodată ocazia...
Și sunt ani buni de când n-am mai purtat o rochie.
E prea strânsă...
Presupun că arăt ridicol...
Câtuși de puțin.
- Aș spune chiar că ești frumoasă. - Serios?
Sigur...
De ce nu-l inviți pe Griffith la dans?
N-aș ști cum... Și probabil l-aș călca pe picioare.
Dar ia spune-mi, ce cauți tu aici?
De obicei fugi de evenimente de-astea.
Am vrut să văd cu ochii mei.
Pentru ce a luptat Tovărășia Șoimului a lui Griffith...
Și cum și-a îndeplinit el visul.
Și mai e ceva ce trebuie să fac...
Guts, ce vrei să...
Nu mai pot continua...
Să fiu parte din visul lui... Să trăiesc doar cu scopul ăsta...
Vreau să mă vadă...
Drept egalul lui.
Ia stai... Nu-mi spune că...
Toți cei de aici ați îndurat atrocitățile acestui de-acum încheiat război!
Din adâncul inimii mele, vă mulțumesc.
După cum știm cu toții, am obținut această victorie
mai cu seamă datorită îndemânărilor Șoimilor Domnului Griffith.
Ce au obținut ei în Doldrey s-a crezut imposibil în ultimul veac.
Dar datorită eroismului lor au câștigat această bătălie decisivă.
Confer așadar Domnului Griffith
cel mai înalt rang al oștirii Pământului de Mijloc, acela de "Phoenix Alb".
Și câte un titlu de nobil și cavaler fiecărui membru al Tovărășiei.
- General Phoenix Alb... - Cavaleri ai Phoenixului Alb...
- Imposibil! - Oamenii ăia... egalii noștri...
Nu visez! Chiar e adevărat! Suntem... nobili de-acum!
Trăiască Tovărășia Șoimului!
Brrr... Ce adiere de gheață...
Guts, în ciuda tuturor neînțelegerilor, suntem frați de arme, de ce ai pleca?
Am câștigat prin Tovărășia Șoimului în sfârșit ceea ce am vrut.
Totul de abia acum începe! Așa că...
Hotărârea mea e luată.
Dar totuși...!
Guts...!
De ce părăsești Șoimii?
Îmi pare rău...
Părerile de rău nu sunt explicații!
Tovărășia Șoimului e familia noastră!
De ce vrei să pleci? De ce ne abandonezi?
Vom fi nobili! Visul nostru s-a împlinit. Atunci ce nu-ți convine?
Voința lui e de neclintit. Trebuie să-i dai drumul.
Dar... Dar totuși... Tu chiar nu-ți faci nicio grijă?
Guts e vital Șoimilor!
Dacă Șoimii sunt tari, asta nu-i datorită lui!
- Dar... - Termină cu prostiile!
O să profit de ocazie ca să-ți spun asta: nu te-am plăcut niciodată.
Încă din prima zi. Și abia azi înțeleg de ce.
Din cauza feței tale idioate.
De parcă ai suferi durerea întregii lumi de unul singur.
De parcă tu ai trece prin lucruri pe care noi nu le putem înțelege.
Dar nu ești cu nimic special! Toți am trecut prin iad și, iată-ne!
Tipul ăsta e inutil. Vrei să scuipi pe tot și să pleci?
"Să apuci pe cărarea amărăciunii și durerii"? Păi, n-ai decât!
Ce vrei tu, la urma-urmei?
Indiferent ce ai face, nu vei fi ca Griffith niciodată. În veci!
Și păzește-ți spatele dacă ne vom mai întâlni vreodată pe câmpul de luptă.
Ah, ce ușurare!
Vă mulțumesc că ați venit.
Așteaptă, Guts...
Țin minte că am spus... "Îmi aparții".
De ce s-ar fi schimbat asta?
Îți vei câștiga prin sabie libertatea!
Griffith...
N-am putea spune doar "adio"?
Se pare că nu...
Stați, chiar vreți să luptați iar? Să vă puneți viețile în pericol?
Griffith, rezolvați-o cu vorba!
Casca, nu te amesteca.
Ce faci, Pippin, dă-mi drumul!
Lupta asta nu poate fi ocolită.
Își va pierde o mână, iar asta-l va învăța minte.
Ce tot spuneți? Trebuie să-i oprim!
V-au făcut viața de palat și veșmintele frumoase să uitați deja?
Ce s-a luat prin sabie numai prin sabie se poate lua înapoi.
Nu-i ăsta codul mercenarilor, oare?
Dar...
Ar trebui să-și pună inima și sufletul în slujba acelui vis...
Chiar dacă asta ar însemna să mi se opună mie.
Chiar vrei atât de mult...
Să scapi din mâinile mele?
Niciodată... Nu, niciodată...
Nu voi îngădui una ca asta!
Griffith!
Cu bine...
Griffith...
Guts!
Guts...
Te înșeli, nicio prințesă n-ar trebui să umble cu oamenii de jos.
Dar Griffith și-a câștigat titlul la război!
Are cel mai înalt rang din oștirea Pământului de Mijloc.
Încă trebuie să fie învestit oficial, luna viitoare.
Haide, Anna. Prințesă, trebuie să te controlezi.
Dar sunt deja șase luni de când nu l-am mai întâlnit.
Sunt singură, în timp ce lumea e împăcată...
Cine-i acolo?
Domn Griffith...!
Iertare.
Cum ai pătruns aici?
Vei avea necazuri dacă se află că ești aici.
Iartă-mi, te rog, manierele vulgare. N-ar trebui să mă comport așa.
Am să plec.
Atât de mult doream să te văd...
De când Domnul meu Griffith a plecat în campanie am trăit în frică...
Făcându-mi griji întruna...
Că într-o bună zi vor sosi veștile cele rele...
M-am rugat de mii de ori pentru siguranța ta...
Se pare că m-a auzit Dumnezeu.
Îmi pare rău că plâng în fața ta...
Nu...!
Te temi?
Nu...
Nu, nu ai de ce a te teme...
Fie că-i tristețe, ori fericire...
Totul va fi mistuit de flăcări...
Furtuna se-ntețește.
L-ați văzut pe Griffith?
Nu, nu de azi-dimineață, de când cu Guts...
Cu bine...
Ia te uită peste cine-am dat!
N-o fi oare chiar întâiul general al oștirii Pământului de Mijloc?
Cam ce vei fi căutând pe aici așa de dimineață?
Trebuie că știai că acesta nu-i un loc pentru cineva ca tine.
Când se vor fi stabilit faptele tale,
ai putea fi găsit vinovat chiar de trădare față de Coroană.
Înhățați-l!
Ce-o fi fost în mintea lui Griffith? Să ne adune aici pe toți, deodată?
Manevre militare? De unde dracu' să știu eu?
- Dar atunci de ce fără arme și zale? - Poate voia să ieșim la un picnic!
Nu prea mai avem de luptat, acum că a căzut Tudor.
Poate a vrut doar să ne vadă pe toți laolaltă.
Nu s-a mai întors nici noaptea trecută... Trebuie să fi fost un șoc pentru el.
Prostii, Griffith n-ar jeli după un ratat ca ăla.
- Dar... - Mai taci odată!
Tipul a ales să plece, dacă se întâmplă ceva cu el, o merită oricum din plin.
Griffith e un erou de război.
Nu-i atât de prost să se lase tulburat de un fleac ca ăsta.
- Dar... - "Dar, dar"! Ajunge!
De acum înainte să nu-ți mai aud pliscul!
Nu te mai purta ca un copil prost și încăpățânat!
Mă-ntreb de ce întârzie Griffith atâta...
Ambuscadă!!!
Ne atacă pe la spate?
- Sunt cei rămași din armia lui Tudor? - Nu... Ia stați!
Este...
Oastea Pământului de Mijloc!
Așa mârșăvie... Mișel mizerabil!
Te-am luat sub oblăduirea mea, te-am ridicat în cel mai înalt rang!
Nimic nu ți-a potolit ambițiile!
Fii blestemat! Tu și șleahta ta veți arde în iad!
Înțeleg acum... Era curios, într-adevăr.
În vremuri de război, cununiile politice rezolvă totul.
Și totuși, Charlotte nu fusese promisă nimănui... și nici nu avea să fie...
Ce... ce insinuezi?
Ți-ar plăcea să o săruți pe prințesa Charlotte?
Sau, mai mult... Ți-ar plăcea să faci dragoste cu fiica ta?
Închide-ți gura!
De ce ne-ar ataca fără motiv?
Hei, ce se întâmplă, de fapt? Griffith, unde ești?
- Împrăștiați-vă, să evităm săgețile! - Stai, Corkus!
Nu ne putem răsfira. Un singur călăreț nu poate trece prin rândurile lor.
Toată lumea, în formație de luptă! Nu-i lăsați să ne încolțească!
Toți, pregătiți de atac! Atacați!
Griffith...
- Gâde! - Da!
Îi poți face ce vrei, fără nicio milă.
E un păcătos și un trădător al Pământului de Mijloc.
Sunteți... sunteți sigur?
Numai să-l ții în viață.
La cât de crunt a păcătuit, vreau să trăiască să regrete crunt...
Da...
Șoimul e acum căzut la pământ și nu va mai zbura niciodată.
Da' tu chiar ești de groază... În ciuda chinurilor, nici măcar nu gemi.
Mă cutremuri!
Ce...? Ce-i ăla? Pare frumos! Al meu!
O, bietul de mine... A căzut... S-a pierdut de-acum...
EPOCA DE AUR, ARCUL III: DECĂDEREA
Traducerea: Reef